Львівський Медіафорум: Якою має бути журналістика в умовах війни
14-16 листопада у Львові відбувся другий Медіафорум, який зібрав понад 500 українських та закордонних журналістів. Тема цьогорічного форуму – "Війна. Політика. Корупція. Медіа: гравець чи інструмент". Журналісти обговорили, яким чином мають працювати українські ЗМІ в умовах війни: що потрібно споживачеві – пропаганда, чи дотримання стандартів об'єктивного інформування.
Протягом двох днів журналісти встигли обговорити чимало важливих тем, зокрема, яким чином події в Україні подаються у закордонних ЗМІ, як зробити українські медіа інвестиційно привабливими або якою має бути етика у журналістиці. Проте, відчувалось, що найголовнішою темою Форуму лишається війна на Сході, а точніше те, як мають працювати українські журналісти у нових для них умовах інформаційної війни.
Зважаючи на те, що саме пересічні українці стають першими жертвами пропаганди та фейкових новин, 24tv.ua вирішив зібрати найважливіші думки журналістів та медійників щодо принципів роботи ЗМІ в умовах інформаційної війни.
Соня Кошкіна, шеф-редактор LB.ua констатувала, що "війна закінчується, а пропаганда ще довго живе і породжує тотальне контролювання владою."
Також вона порадила всім журналістам, які вирішують зайнятися контрпропагандою, згадати закони 16 січня.
У той день (16 січня – ред.) ми всі втрачали професію. Всі журналісти. Після трьох тижнів жаху, закон було скасовано, і в Україну повернулася вільна журналістика. Українські політики (на цих парламентських виборах) зрозуміли, що таке громадська думка і те, що вони від неї залежать. Ми (журналісти) максимально допомагатимемо будівництву українського громадянського суспільства.
Валерій Іванов, Академія української преси продовжив тему пропаганди і контрпропаганди.
"Російській пропаганді легко працювати тому, що вони працюють багато років і мають певний досвід. Україна ж зараз не може піти тим самим шляхом. Потрібні інші варіанти.
Наприклад, ми всі знаємо, що опозиція не просто себе дискредитувала, опозиція бреше. І справа журналістів - бути незалежними експертами, а не просто ретранслювати. Не давати оцінок, але через бекграунд дати повну картину. Можливо, так ми зможемо виграти в цій війні.
Варіант вирішення цієї проблеми, на думку Іванова, наступний:
"У світовій історії вже давно існують основні правила і норми журналістики під час війни. Україна не перша і не друга, навіть не десята країна, в якій йде війна. Тому не потрібно винаходити нічого нового.
Просто варто кожному журналісту знати і дотримуватися загальноприйнятих стандартів. Тоді журналістика не перетвориться на пропаганду.
Журналісти повинні задовольняти інформаційні потреби людини, і людина повинна бути в центрі: і в центрі журналістики, і в центрі держави".
Ольга Герасим’юк, Член Національної ради з питань телебачення і радіомовлення виступила за заборону російських каналів і російських медіапродуктів, аргументуючи це наступним чином:
Припиніть сваритися між собою і запропонуйте наші загальні цінності замість того, що дають російські ЗМІ. І тільки тоді не буде необхідності заборони усього російського. А поки доведеться піти на певні втрати заради того, щоб потім це стало нашими здобутками.
Загалом журналісти прийшли до певного розуміння того, якими мають бути ЗМІ під час війни.
Денис Казанський, блогер:"Під час війни багато фейків та істерії. Кожен факт необхідно перевіряти.
І коли наші журналісти будуть уважні і відповідальні, тоді ми матимемо шанс на перемогу в цій війні".
Браян Боннер, шеф-редактор Kyiv Post та координатор проекту Objective:
Має бути максимум уваги до російськоії пропаганди і відповідь на неї виключно правдою. Правда допоможе відновити довіру читачів та глядачів.
Євген Маслов, Харківська державна академія культури: "Враховуючи де-факто військову ситуацію, у журналістів має відбутися зміна пріоритетів: війна - пропаганда, інформування, журналістика; мир - інформування, журналістика, пропаганда".
Анастасія Станко, Громадське ТБ: "Медіа воєнного часу повинні ставити на меті підняття бойового духу. Створення образу ворога і його демонізацію. А також героїзацію нашої сторони. Зайві узагальнення з боку українських журналістів неприпустимі. Насправді війна не є чорно-білою, як її намагаються зображати як російські, так і українські журналісти. І якщо так робить російська пропаганда, то українські журналісти не мають права бути такими ж самими. Ми маєму показувати картинку загалом. З усіма відтінками".
До речі, саме на цьому роблять акцент всі західні колеги і представники європейських держав. Вони в один голос заявляють про те, що топ-темою про Україну в усіх західних ЗМІ мають стати "лайф сторі".
Історії конкретних людей приваблюють набагато більше уваги читачів, ніж контрросійська пропаганда. І якщо українські журналісти зможуть через людські історії розповісти реальний стан справ в нашій країні і детально описати що відбувається на війні, то Україна зможе утримуватися в центрі інформаційної уваги європейського суспільства.
Такими були основні теми і настрої на другому українському Медіафорумі, і отже, подібної ситуації з українськими медіа варто очікувати в найближчому майбутньому. Будемо сподіватися, що українська журналістика не перетвориться на аналог російських ЗМІ, і зможе пережити гідно всі труднощі воєнного часу.
Підготувала Вероніка Міронова.