Вперше поєднання цих кольорів зафіксовано на гербі Львова ще у XII столітті.
Такі кольори присутні в геральдиці Галицько-Волинського князівства.
А пізніше – й у козацьких бойових прапорах.
У XIX столітті синьо-жовтий стяг стає офіційним символом українських формувань. Під ним воювали Українські січові стрільці та Українська Галицька армія. Синьо-жовтий прапор був офіційним в Українській Народній Республіці.
...Під синьо-жовтим прапором свободи з'єднаєм весь великий нарід свій...,
– з Маршу ОУН.
У СРСР використання чи навіть зберігання синьо-жовтого прапора вважалося злочином і суворо каралося. У 1966 році двоє відчайдушних патріотів скинули червоний і підняли синьо-жовтий прапор над Київським інститутом народного господарства. Пізніше й у Західній Україні відбулися схожі події. У 1989 році фани харківського "Металіста" з'явилися з жовто-блакитним прапором на стадіоні в Ленінграді.
Фани харківського "Металіста"
Незалежність, Революція Гідності, російсько-українська війна – під синьо-жовтим прапором.
Синьо-жовтий прапор – це символ, що об'єднує всі покоління українців у боротьбі за незалежність.